‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Obiectele metalice rămân în carantină. ‎Inele, piercing-uri,
‎ochelari, chiar dacă au ‎doar balamale metalice.
‎Tot ce e metalic. Fără excepție. ‎Le băgați în pungă...
‎Nu lasă niciun Jupiter să aterizeze. ‎Folosim tiroliene.
‎- Prefer prudența regretelor. ‎- Eu voi regreta. Astea îmi intră-n...
‎Da, m-am prins.
‎Planeta a declarat război mașinilor. ‎Ca mecanic, sunt jignit.
‎Urmați procedura de decontaminare ‎de nivelul trei.
‎Pot să deschid ochii?
‎Decontaminare terminată.
‎Eu am vrut-o.
‎Aerul ăsta recirculat e o plăcere.
‎- Genunchiul! ‎- Ești bine?
‎Ce e? Ești în regulă?
‎Încet.
‎Nu știu. A plesnit ceva.
‎West.
‎Nu la față.
‎N-am fumat un trabuc de un an.
‎Mai vinzi?
‎Andre, economia nu se bazează pe bani ‎zilele astea.
‎Ce-mi oferi?
‎Ai avut rotula fracturată.
‎Am avut un accident acum zece ani. ‎Am patru șuruburi.
‎Ciudat. Nu e niciun șurub pe radiografie.
‎Imposibil. Mai uită-te o dată.
‎Crede-mă pe cuvânt. ‎Indiferent ce a fost acolo, nu mai e.
‎DUPĂ 12 ORE
‎Ce e cu podeaua?
‎E o gaură în ea.
‎- Ce se întâmplă? ‎- Stai!
‎HellStrike‎ e compromis.
‎Evacuați imediat zona.
‎HellStrike‎ e compromis. ‎Îndepărtați-vă. Se închid ușile.
‎Ce naiba se întâmplă aici?
‎Transportoarele-s în carantină.
‎Va trebui să mergem pe jos prin deșert?
‎E o problemă?
‎Nu. Adică...
‎Nu, e în regulă.
‎Par genul care merge pe jos ‎100 de kilometri?
‎- I-au trimis de la bază. ‎- Salut, dle Adler.
‎- Ia uite! ‎- Ăsta e al tău.
‎- Bună! ‎- Mulțumesc.
‎Ce frumos e!
‎Ca la bunica.
‎Da, dar atunci eram prea mic ‎și n-aveam calul meu.
‎Acum ai nu doar un cal, ci și un robot.
‎Așa că ce zici să-l găsim?
‎- Ai venit până aici și nu mă saluți? ‎- John!
‎Mi-a zis Judy ce ai pățit.
‎Acum te pansează, nu? Ești bine?
‎O să fiu în curând.
‎Ai un doctor bun.
‎- Salut, tată. ‎- Salut!
‎Unde sunteți? Dacă mergeți după robot, ‎vreau să fiu cu voi.
‎Nu. Ai voie să mergi doar pe ‎Resolute.
‎Suntem bine. Și nu suntem singuri.
‎Adler e aici cu noi.
‎Salut, John!
‎Sunt Ben.
‎Am locuit aici șapte luni.
‎Locul nu-mi mai oferă surprize.
‎Crede-mă, nu ți-aș duce familia ‎unde n-aș duce-o pe a mea.
‎Will.
‎Ai grijă de mama ta.
‎Vezi să nu facă vreo prostie.
‎Zice unul cu o gaură în abdomen.
‎Ai dreptate.
‎Te iubesc.
‎Și eu te iubesc.
‎E prima oară?
‎Nu. Dar a trecut ceva timp.
‎Cât timp?
‎Vreo 40 de ani.
‎Glumesc.
‎După cum îți imaginezi, ‎am fost...‎ ‎cam izolat.
‎Să schimbăm asta.
‎Nu mai e mult până la apus. ‎Trebuie să ne grăbim.
‎Haideți.
‎Nu te mai uita. ‎Unica ieșire e prin holul morții.
‎Nu suntem pe o planetă oarecare, ‎fără resurse.‎ ‎Suntem pe ‎Resolute.
‎Avem toate echipamentele imaginabile ‎și cei mai buni ingineri de pe Pământ,
‎care probabil se gândesc ‎cum să ne scoată de aici.
‎Eram și noi curioase ‎cum ar putea să ne scoată.
‎Nu există „noi”.
‎Suntem aici împreună, ‎dar nu suntem prietene.
‎După toate cele prin care am trecut, ‎ești ca și nepoata mea.
‎Ce scârbos!
‎Aici Căpitan Kamal. Cum vă descurcați?
‎Suntem bine, doamnă.
‎Am putea fi mai bine...
‎Doamnă.
‎Se pare că un agent de contaminare coroziv ‎a ajuns aici de pe planetă
‎și a infectat nava.
‎Cercetătorii încearcă ‎să-i împiedice‎ ‎răspândirea.
‎Între timp, însă, o echipă încearcă ‎să ajungă la voi chiar acum.
‎Fac un traseu de evacuare ‎prin conductele de aerisire.
‎Vă scoatem repede, sper.
‎Întoarceți-vă în sala de clasă ‎și stați liniștiți. Vor veni acolo.
‎Vedeți? V-am spus că se ocupă.
‎Trebuie doar să așteptăm.
‎Mama zicea mereu ‎că, dacă aștepți să fii salvat...
‎îți sapi singur groapa.
‎Cred că era încântătoare.
‎La început, ‎toată lumea are intenții bune...
‎dar, pe parcurs, se mai pierd.
‎A, B, și C, de la trabuc „cubanez”. Da.
‎Hai.
‎Alte filtre.
‎Muncitorii navei secundare, ‎la puntea de încărcare B.
‎De ce ne oprim?
‎Așa faci pe Pământ, în deșert.
‎Când apune soarele, instalezi tabăra.
‎Dimineață, pornești iar.
‎Dar noi știm unde e robotul acum.
‎Dacă pleacă, nu vom ști unde să-l căutăm.
‎Și eu vreau să-l găsim, ‎da siguranța primează.
‎Will, ia tu caii.
‎Bine.
‎- Îi ții? ‎- Da.
‎Acum un an ar fi fost primul ‎care s-ar fi oprit, iar acum e...
‎Așa se întâmplă.
‎De când s-a lansat ‎Resolute, ‎îmi văd fiii o săptămână pe trimestru.
‎Se schimbă mult de la o vizită la alta.
‎Mie mi-era greu și să mă mut ‎la o altă școală.
‎Iar ei se mută pe alte planete.
‎După tot ce s-a întâmplat, ‎ai mai face-o?
‎- Să plec de pe Pământ? ‎- Da.
‎Eu aș pleca.
‎Serios? De ce?
‎Fiindcă suntem mai bine acum ‎decât înainte.
‎Will, te referi la mine și la tatăl tău?
‎La noi toți.
‎Judy, Penny.
‎Chiar și Don.
‎Gata de activare.
‎Dacă nu plecam de pe Pământ, ‎nu-l întâlneam pe robot.
‎Mi-ar fi tot frică...
‎cum îmi era înainte.
‎Will, nu robotul te-a făcut curajos. ‎Ai făcut-o de unul singur.
‎Cum?
‎Ai crescut.
‎Nu ne-am schimbat doar noi, ci și robotul.
‎Dacă nu ne prăbușeam pe planeta aia ‎și nu-l întâlneam noi pe el...
‎cine știe ce se întâmpla cu toți?
‎Poate e bine că suntem aici.
‎N-ar trebui să fim aici.
‎Dacă părinții nu ne trimiteau ‎la școală, scăpam.
‎S-ar fi întâmplat oricum, dar nu nouă.
‎Ce faci?
‎Dacă vine cineva după noi, ‎ar trebui să-i auzim.
‎- Durează. E o navă mare. ‎- Stați.
‎Liniște.
‎Zgomote.
‎Sunt pe aproape.
‎Către punte, intrăm în Tunelul H, ‎intersecția 6-2.
‎E bine, chiar aici.
‎Dnă comandant.
‎Sunt fisuri și aici.
‎- Ieșiți! Acum. Sigilați în urma voastră. ‎- Angela, cu ce avem de-a face?
‎Un soi de catalizator de oxidare subatomic ‎care se autoperpetuează.
‎Folosirea unui antidot pe bază de amoniu ‎pare promițătoare.
‎Dar nu-l putem produce destul de rapid ‎ca să oprim răspândirea.
‎Putem găsi alt traseu către clasă?
‎Putem încerca.
‎Dacă virusul prinde generatorul de oxigen, ‎distruge sistemul de menținere a vieții.
‎Fără acesta, pierdem nava.
‎Să ne pregătim pentru ce e mai rău.
‎Nu se mai aude.
‎S-a întâmplat ceva.
‎Tata îi cunoaște pe oamenii ăștia. ‎A luat cina cu dna Căpitan Kamal, deci...
‎- Ea știe că-s aici. ‎- Tatăl tău.
‎Codul lui intră pe frecvența de urgență ‎de pe ‎Resolute.
‎Da.
‎Ascultăm și aflăm ce se petrece.
‎Nu putem face asta.
‎De acord.
‎Deși...
‎ar fi spre binele tuturor.
‎Am putea face o excepție.
‎Trebuie să ne bazăm ‎pe ierarhia de comandă.
‎Vijay, unde sunt părinții tăi?
‎Pe planetă. Se ocupă ‎de gestionarea resurselor.
‎Penny, mai e cineva din familia ta ‎la bord?
‎Nu.
‎În situația noastră, tristul adevăr e
‎că nu există niciun suflet pe navă ‎căruia să-i pese de noi.
‎Miroase a pensie.
‎Mai erau două!
‎12 alerte pierdute.
‎Fir-ar să fie!
‎Unde ai fost?
‎Ce se petrece?
‎Știi rugina de pe planetă ‎pe care încercau să n-o aducă la bord?
‎Le-a scăpat o pată?
‎Am izolat zona, vrând s-o oprim, ‎dar e prea agresivă...
‎Așa că veți amputa o bucată din ‎Resolute?
‎Doar dacă n-avem încotro.
‎Ce soluții mai sunt?
‎Nu prea multe. ‎Sub podea e admisia oxigenatorului.
‎- Când contaminantul trece de ușa aia... ‎- Am încurcat-o definitiv.
‎Aveți noroc. Don West e singurul ‎de la bord cu calificare A-1.
‎Mai e ceva.
‎Avem oameni în zona afectată.
‎Cât le ia să iasă?
‎Sunt blocați. ‎Încercăm s-ajungem la ei, dar...
‎Dar...
‎Uite-așa, îi veți abandona.
‎Regret. Dacă ai fi fost aici, ‎poate am fi găsit altă soluție.
‎Știm măcar cine sunt?
‎Da. Sunt patru. Un profesor, un terapeut, ‎fiul reprezentantului coloniei
‎și o prietenă de-a lui.
‎Penny?
‎Ce spun?
‎Se pregătesc pentru ceva care se cheamă ‎„modificare structurală”.
‎Ce e aia?
‎Ceva pentru care e nevoie de explozivi.
‎Dacă ți se infectează un membru...
‎ce face chirurgul ca să-ți salveze corpul?
‎Nu ne aruncă în spațiu ‎fiindcă suntem lângă coridor.
‎Haideți să ne liniștim.
‎Sigur încearcă mai întâi să ajungă la noi.
‎Dar e cineva care e capabil să o facă?
‎Penny...
‎ce-ar face mama ta?
‎Nu știu. Ea e geniul. ‎Eu sunt doar fiica ei.
‎Nu ești cea mai tare din familia Robinson, ‎dar ești sigura care e aici.
‎Poți să o faci.
‎Ai asta în sânge.
‎Bine.
‎Să gândesc ca mama.
‎Ea s-ar...
‎uita la situație dintr-o altă perspectivă.
‎Am auzit-o spunând asta.
‎Serios? Bine.
‎Ar...
‎face un pas înapoi și ar spune ceva...
‎ceva ce eu...
‎nu...
‎Penny. Ești acolo? Sunt Don.
‎- Ce bine! ‎- Salut!
‎Mă ocup de asta, să știi.
‎Ai fost aici tot timpul?
‎- Posibil. ‎- Și nu m-ai căutat?
‎- Sunt un minor neînsoțit. ‎- Îți admir independența.
‎Don, nu e de glumă. ‎Vreau să-mi spui deschis.
‎Ne sacrifică pentru a salva nava?
‎Dacă va fi necesar, o vor face.
‎Acum mă duc să vorbesc ‎cu cei din conducere.
‎Trebuie să m-ajuți.
‎- Cum? ‎- Ce aveți acolo?
‎Ce e în cameră?
‎Mese,‎ ‎scaune, microscoape, rechizite.
‎Scaunele și mesele n-ajută. Altceva?
‎O cutie cu mostre de cercetare.
‎Stai! Are roți și două dungi portocalii?
‎- 1,2 metri? ‎- Da.
‎Asta e. Trebuie să golești cutia.
‎De ce?
‎Dacă puteți intra în ea, vă pot salva.
‎Bine...
‎Intru. Urează-mi baftă.
‎Atenție, angajatul zero-doi-patru-nouă...
‎Scuze. Dnă căpitan?
‎- Înapoi. ‎- Sunt Don West. Am o propunere.
‎Oriunde ți-e postul, du-te înapoi.
‎Pot elibera oamenii izolați.
‎E o echipă care caută o cale de acces. ‎Durează, dar există șanse.
‎Sunt șanse infime.
‎Știu asta. Cu toții o știm.
‎- Pierdem timpul. ‎- Ce propui?
‎Cutia cu mostre din clasă. Seria A-B-996. ‎E etanșă și temperatura se poate controla.
‎- Și? ‎- Dacă pot intra în ea, îi luăm.
‎- Îi luăm? ‎- Luăm cutia cu un Jupiter, din spațiu.
‎Lăzile nu-s proiectate pentru vid.
‎N-au fost proiectate pentru asta, ‎dar rezistă bine.
‎De unde știi?
‎Știu, pur și simplu.
‎Conștiința nu-mi permite să pun ‎un ‎Jupiter ‎în calea unor deșeuri active
‎cu un plan care nu știm că e bun.
‎Chiar, unde ți-e conștiința? ‎Nu se prea se vede.
‎Părăsește puntea.
‎Bine.
‎Știu că funcționează...
‎fiindcă am transportat în acele lăzi ‎36 de bucăți de vită Kobe în colonie.
‎De trei, patru ori.
‎De șapte ori, dar nu contează.
‎Contează că carnea nu s-a stricat.
‎- Vită Kobe? ‎- Se topește în gură.
‎- Deci, ești... ‎- Da! Contrabandist.
‎Am recunoscut. Sunt contrabandist.
‎Funcționează. Credeți-mă.
‎Poți lua un Jupiter, ‎dar dacă puntea e corodată...
‎Nu vă faceți griji. Vor ieși.
‎Gata, Penny, la treabă!
‎Cutiei îi trebuie propulsie, să iasă ‎dintre resturi când are loc explozia.
‎Don, avem altă problemă.
‎Ce problemă?
‎Încăpem doar trei în cutie.
‎Cât ați stat aici, v-ați gândit vreodată ‎că s-a terminat?
‎Că Alpha Centauri e departe ‎și că aici va fi casa voastră?
‎Am discutat despre asta.
‎Oamenii se adaptează.
‎În prima lună, au fost speriați.
‎La fiecare pas, era o nouă formă de viață, ‎o nouă provocare.
‎Dar a trecut un an ‎și toți ne vedem de viață.
‎Am făcut garduri să fim în siguranță, ‎să ne protejeze de... necunoscut.
‎Într-un fel, e ca acasă.
‎- Mamă. ‎- Ce e, scumpule?
‎Caii.
‎Ceva i-a agitat.
‎Cred că e un animal.
‎Adler, știi ce sunt?
‎Oamenii de știință zic că-s necrofagi.
‎Stâlpii îi țin la distanță.
‎Perimetru de securitate dezactivat.
‎Ai atins ceva?
‎- Nu. Will? ‎- Nu. Nimic.
‎Perimetru de securitate activ.
‎Suntem bine.
‎Perimetru dezactivat.
‎- Se întâmplă ceva. ‎- Avem interferențe.
‎Perimetru de securitate activ.
‎Mamă.
‎Fii calm!
‎- Mamă. ‎- Învață. Știu când se sting stâlpii.
‎Mamă, acum ce facem?
‎Dacă se întâmplă din nou, fugi.
‎Fugi!
‎E el.
‎Știam că te voi găsi.
‎Ce s-a întâmplat cu tine? ‎Cum ai ajuns aici?
‎Nici noi nu știm sigur cum am ajuns. ‎N-o să-ți vină să crezi ce s-a întâmplat.
‎Am multe să-ți povestesc.
‎Mamă, cred că vrea să ne arate ceva.
‎Putem să mergem?
‎Sigur.
‎O parte din mine nu credea că e adevărat.
‎De asta Will e diferit de noi.
‎Nu încetează niciodată să creadă.
‎Pot să-ți cer o favoare?
‎Nu vreau să abuzez...
‎Sigur. Ce e?
‎Dați asta familiei mele.
‎Vreau să știe că, până la urmă...
‎mi-am făcut datoria de a proteja copiii.
‎Te oferi să rămâi aici?
‎Încap doar trei persoane.
‎Te rog.
‎Nu spune nimic. Mi-e deja foarte greu.
‎Așteaptă.
‎Dacă cineva nu merge...
‎eu sunt acela.
‎Serios?
‎Trebuie să fac asta.
‎Va mai ajunge un nume pe Peretele Eroilor.
‎- Putem vorbi? ‎- Sigur.
‎Spune ce vrei.
‎Știu ce faci.
‎- Atunci, cu plăcere. ‎- Nu poți...
‎Dacă n-ai altă soluție, cineva trebuie ‎să rămână. Mai bine să fie voluntar.
‎Nu e voluntar dacă-l păcălești.
‎M-am tot gândit.
‎Dacă ceilalți vor supraviețui, o fac eu. ‎Rămân eu.
‎- Și asta se poate. ‎- Cum? Nu!
‎Mergem toți sau nu merge nimeni.
‎Asta ar spune mama ta.
‎Dar tu, Penny, nu ești mama ta.
‎Tu știi cum funcționează lumea.
‎Unii câștigă, alții pierd.
‎Uneori, încalci regula ‎ca să obții ce vrei.
‎Nu.
‎Nu putem face asta. Nu.
‎Nu o faci tu. De asta sunt eu aici.
‎Lasă-mă să fac ce știu eu mai bine.
‎Penny. Vino să vezi ceva.
‎Vijay, nu acum.
‎Eu... Cred că am găsit ceva.
‎Către punte, raportez.
‎E timpul.
‎Don, răspunde.
‎Te rog, zi-mi că suni din cutie, ‎unde te înghesui cu încă trei oameni.
‎Nu încă. Ajută-ne.
‎La fundul cutiei e un fel de radiator.
‎Reglează temperatura mărfii transportate. ‎Deci pe a voastră.
‎Și dacă nu l-am avea?
‎Știți cât de frig e în spațiu.
‎Putem supraviețui sau nu?
‎Cutia e etanșă.
‎Căldura din aer și cea a corpurilor vă țin ‎cam un minut.
‎Ne poți scoate înainte, nu?
‎Don?
‎Trebuie să știți cum va fi.
‎Când are loc explozia, ‎se va face repede frig.
‎O să tremurați.
‎Mâinile și picioarele amorțesc.
‎Vi se va accelera respirația.
‎Poate veți simți o amorțeală călduță, ‎dar apoi veți tremura și mai rău.
‎Nu veți mai gândi limpede.
‎Apoi nu veți mai tremura.
‎Apoi...
‎Apoi ce?
‎Vă voi aștepta eu cu o pătură caldă.
‎Scoate-l.
‎Aveți nevoie totuși de un propulsor.
‎Luați extinctorul și bridele.
‎Legați-l pe laterala lăzii,
‎cu duza în direcția opusă locului ‎unde va fi gaura.
‎Face spumă cam 30 de secunde. ‎Sper că e de ajuns ca să vă propulseze.
‎Banda adezivă va rezista în spațiu. ‎Am încercat...
‎dar să lăsăm asta acum.
‎- Se zice că ești cel mai bun pilot. ‎- Se zice că ești o pacoste.
‎Ne vom înțelege de minune.
‎Avem cinci minute. Haideți.
‎Sper că n-ați mâncat fasole la prânz.
‎Nu mai e timp.
‎Trebuie să intrați.
‎Nu pot.
‎Platforma logistică e gata.
‎Am înțeles.
‎Explozibilul e pregătit.
‎Credeam că voi putea, dar nu pot.
‎Te-ai oferit să rămâi aici
‎nu pentru că ești un erou.
‎Ai claustrofobie.
‎Mergeți.
‎Îți respect decizia.
‎- Mai avem patru minute. ‎- Nu. Nu plec fără dl Jackson.
‎Nu intru acolo!
‎Eliberați zona.
‎- Poți să-l ajuți. ‎- Eu?
‎Da. Ai zis să te las să faci ‎ce știi cel mai bine.
‎Asta faci cel mai bine, ‎îi convingi pe alții să facă chestii.
‎- Nu e timp. ‎- Mama te-a crezut.
‎Will te-a eliberat și cei de pe Resolute ‎te-au crezut că ești psiholog.
‎- Chiar așa este. ‎- Dovedește-o.
‎Dacă vrei să fii dr. Smith...
‎fii dr. Smith.
‎Dacă n-ați intrat în cutie, faceți-o.
‎Dle Jackson...
‎respiră adânc.
‎Nu pot rămâne blocat acolo.
‎Ai mai rămas blocat, nu-i așa?
‎Nu înțelegi.
‎- N-ai fost acolo. ‎- Așa este.
‎N-am fost.
‎Dar mă poți duce acolo.
‎Don, avansează. Trebuie să devansăm.
‎Negativ. Orice secundă în plus ne ajută.
‎Închide ochii.
‎Spune-mi ce vezi.
‎E strâmt. E întuneric.
‎Nu mă pot mișca.
‎Am stat în gaura aia cu orele.
‎Dar acum ești aici, ‎ceea ce înseamnă că ai ieșit.
‎N-am ieșit.
‎N-am putut.
‎Nu de unul singur.
‎Nici acum nu ești singur.
‎Știu cum e să te simți blocat.
‎Cineva te-a scos de acolo...
‎nu-i așa?
‎Mama. M-a auzit.
‎Și eu te aud.
‎M-a luat de mână.
‎Te țin eu de mână.
‎Ții minte ce ai simțit?
‎Ai știut că ești în siguranță ‎și ai ieșit din gaura aia.
‎Ai fost selectat să mergi ‎pe Alpha Centauri...
‎și ai ajuns mai departe...
‎decât orice muritor!
‎Mai trebuie să faci un singur pas.
‎Don!
‎20 de secunde.
‎Acum ori niciodată.
‎Acum.
‎Pe curând!
‎Dle West, s-a scurs timpul.
‎Acum depinde de tine.
‎La ordinul dvs.
‎Numărătoarea inversă.
‎Zece...
‎nouă...
‎Gata?
‎Penny, mă înțepi cu cotul în coaste.
‎Scuze.
‎E mai bine?
‎Nu, e mai rău.
‎...trei...
‎doi, unu.
‎Doamne, ce frig e!
‎...mai durează puțin.
‎Suntem pe poziție.
‎Recepționat.
‎Patru, trei, doi...
‎Ești bine. Te-am prins.
‎Sunt cu noi! Sunt în siguranță.
‎Nici urmă de rugină. Totul e în regulă.
‎Pari foarte relaxată ‎când sunt doar ei doi.
‎- Will e în viață datorită lui. ‎- Ai încredere deplină în el.
‎Hai să zicem așa.
‎Dac-ar fi s-aleg între tine și robot ‎cine să ne ducă acasă în siguranță...
‎Asta voiai să-mi arăți?
‎Will?
‎Tu le-ai făcut.
‎Ce sunt?
‎Desene. El le-a făcut.
‎Ce fel de desene?
‎Cu noi.
‎Copacul, de când te-am întâlnit.
‎Meduza!
‎Jocul cu mingea.
‎Judy, când ai scos-o din gheață.
‎Amintiri?
‎Da, dar...
‎nu sunt toate ale lui.
‎Unele sunt ale mele.
‎Deși nu eram împreună...
‎ai văzut toate astea.
‎Am fost conectați tot timpul.
‎Astea s-au întâmplat în ordine inversă.
‎- Cum vrei să numești această capodoperă? ‎- Pericol.
‎Când ai zis că e un pericol aici...
‎ce ai vrut să spui?
‎Pericol pentru noi...
‎sau pentru tine?
‎Nu înțeleg.
‎Ce vrei să-ți spun?
‎Pădurea. A luat foc.
‎Tu m-ai salvat.
‎Poate e modul în care vrea să vorbiți.
‎Să povestiți.
‎Asta vrei? Să vorbim ‎despre prima noastră conexiune?
‎Ești bine?
‎Ești rănit, ca atunci când ne-am cunoscut?
‎Mamă.
‎Cred că robotul nu poate merge ‎atât de mult.
‎Să-l lăsăm aici.
‎Revenim și îl luăm cu un ‎Jupiter.
‎- De ce? Mai bine rămânem împreună. ‎- Nu.
‎Nu e o idee bună.
‎De fapt...
‎E o idee proastă.
‎Foarte proastă.
‎Will, fugi!
‎Mamă!
‎Mamă, stai. E în regulă.
‎Nu vrea să mă omoare.
‎M-a adus aici cu un motiv.
‎Ce vrei?
‎- Stai! Nu! ‎- Nu!
‎Te țin minte.
‎Înainte, voiai motorul.
‎Nu-i așa?
‎De data asta vrei altceva.
‎De asta ai adus robotul aici.
‎Nu-i așa?
‎Era o capcană...
‎întinsă mie.
‎De ce?
‎Ce vrei de la mine?
‎Mă poți ține pe mine.
‎- Dă-i ei drumul. ‎- Nu!
‎Mă aflu aici datorită ție.
‎Cu multă plăcere.
‎Ce-i cu tine? Am scăpat.
‎Am supraviețuit, dar nu datorită oii negre ‎a familiei Robinson.
‎A fost ideea lui Don să folosim cutia ‎și ideea ta să scoatem radiatorul.
‎Smith a făcut o vrăjitorie ‎ca să-l salveze pe dl Jackson.
‎Nu, tu l-ai salvat pe dl Jackson.
‎Despre ce vorbești?
‎Crezi că o convingea altcineva ‎pe dr. Smith să fie un om bun?
‎- Doar un Robinson putea. ‎- Luați!
‎Înfruptați-vă.
‎- Ciocolată? De unde o ai? ‎- E ca aurul pe aici.
‎Aur se găsește mai ușor. ‎Mâncați-o repede, până nu e confiscată.
‎Don West.
‎Începe.
‎Ești acuzat de încălcarea codului ‎profesiei, transport de mărfuri ilegale...
‎Scuze. Ce faceți?‎ ‎Tocmai ne-a salvat.
‎Se va ține cont de asta.
‎Ce dovezi aveți?
‎A mărturisit.
‎Poftim?
‎De ce ai făcut asta?
‎A meritat.
‎Ai spus că acea mașinărie era menită ‎doar să controleze roboți.
‎Nu puteam risca viața lui Will.
‎Asta e.
‎A fost aici.
‎A fost chiar aici.
‎Nu!
‎Will Robinson.
‎Subtitrarea: George Georgescu